Jeg er måske ikke tydelig nok.
Jeg skal måske være ærlig og sige, hvad jeg vil have.
Hvad er det, du vil have?
Jeg vil have, at din sjæl åbnes for mig.
Frustration og sorg forårsages af en persons uforløste potentiale.
Hedonismen indebar umiddelbar tilfredsstillelse.
Selv flygtige begær blev tilskyndet, også på andres bekostning.
- Giver du en smøg? - Ja.
Du går ikke til andre filosofi-forelæsninger.
Etik er et af mine obligatoriske fag. Jeg læser faktisk film.
Er du typen, der tror, at du er Scorsese -
- fordi du har været i biffen hver fredag i stedet for at få et knald?
Jeg er bestemt ikke den næste Scorsese.
Og grunden til, at jeg ikke fik flere knald, var mere ydmygende end film.
- Quaid. - Stephen Grace.
Filosofikurserne er elendige. Vi burde berøre filosofiens kerne:
Det, vi ikke forstår, og det, vi frygter.
For hvis ikke vi gør det, så risikerer vi... nå, pyt.
- Hvad risikerer vi? - Hvis man ikke opsøger udyret...
...vil udyret til sidst opsøge én selv.
Min frygt er nok for lille til at fylde en totimers-forelæsning.
Hvad er det værste, du har været ude for?
Min storebror døde, da jeg var 15.
- Hvordan døde han? - I en bilulykke. Han var fuld.
At miste en storebror må have givet livet en følelse af skrøbelighed?
Kom nu. Ingen dødsangst?
Nej, ingen angst. Der var vrede og sorg, men ingen angst.
Angst havde været for selvoptaget.
Jeg lever faktisk et ret kedeligt liv.
Det er ikke så tit, at angst kommer ind i mit liv.
- Godt, jeg glemmer det. - Tak.
- Og der overså jeg toget... - Din alarm ringer hele tiden.
- Jeg er bare praktisk anlagt. - Eller bange for at leve.
Vågn op, skat. Vi er hjemme. Er du træt?
Hvilken historie vil du høre i aften?
- Kan jeg hjælpe? - En ulykke. Jeg skal låne telefonen.
Min telefon virker desværre ikke.
Sarah! Sarah, ud af huset!
Mor?
Dette er din mor.
Din far.
- Jeg har næsten ikke sovet. - Matematik eller etik?
- Jeg gik ud. - Du kom da ikke med mig.
Det var ikke planlagt. Det skete bare.
Stephen, der står en betjent udenfor.
Han spørger, om jeg ved, hvor du var i går aftes.
- Der røg din gyldne fremtid. - Det var sjovt.
- Hvad laver du her? - Spørge, om du kommer forbi i aften.
- Hvorfor? - Jeg har et forslag.
- Du kan da sige det nu? - Jeg har ikke tid.
Kom efter arbejde. Pilgrim Street 64.
- Tak. - Hyggeligt at møde dig.
Sejt modermærke, forresten.
Så er vi færdige for i dag.
- Flot. - Maleriet er en hobby.
- Har du flere? - Nej.
Jeg smadrer dem, når jeg er færdig. Jeg hader alle de stirrende øjne.
Jeg klæder om.
Jeg har tænkt på noget.
- Du har vel hørt om Kinsey? - Ja.
- Ham med sexstudierne? - Forestil dig et angststudie.
En undersøgelse af folks angst og årsagerne til den.
Du kan låne udstyr i filmstudiet, og du skal bruge et emne.
Kald det et renselses-eksperiment. At opleve en andens angst.
Det er sikreste måde at røre ved udyret.
Jeg tror ikke, at jeg vil røre ved dit udyr.
Så lad os gøre det, fordi det bliver sjovt at gøre noget mindeværdigt!
Hvis du ser sådan på det...
Den sommer min bror døde, købte han en gammel skrotbil.
Men den var flot. En 65-model.
Øjenskyggeblå Mustang.
Vi kørte rundt i den hele sommeren.
Jeg ville ikke indrømme det, men du havde ret.
Da min bror døde -
- var min første tanke, at jeg også kunne have siddet i bilen.
At jeg som 15-årig kunne have været... død.
- Er du så med? - Ja, jeg er med.
Godt. Så fejrer vi det.
Det er Samantha.
Og du hed Zooey, ikke?
Sejt navn. Har du set filmen "Killing Zoe"?
Jeg sagde, at jeg kan lide dit navn.
- Din skid... - Bruges pc'er ikke til den slags?
Det er kun idioter og terrorister, der går med solbriller inden døre.
Jeg har brug for en redaktør til min opgave. Hvad synes du?
- Hvad er emnet? - Angst.
Vi skal jage udyret. Finde kilden til folks dybeste angst.
Afsløre mørket bag døren?
Jeg er med.
STUDIE I ANGST
Filmede jobsamtaler om folks dybeste angst.
- Hvornår fik du dit første mareridt? - Det første, jeg husker...
Jeg hader fugtighed. Når man spilder et glas -
- og servietten bliver gennemblødt som en kødfuld masse.
- Har du prøvet at blive overfaldet? - Har du nogen sinde set nogen dø?
Hvad er dit stærkeste minde om frygt?
- Det var en svampeinfektion. - Jeg tror ikke på noget.
- Så begyndte det at væske. - Mennesket tror, han er Gud.
Da min lillesøster blev født, sprang min mors vagina med 8 cm.
Hun blev syet sammen med sejlgarn. Jeg var ti år.
- Så jeg svor aldrig at få børn. - Kan vi stoppe her?
Det var en orm, der var kravlet op, da jeg badede i en sø.
Og mine kønshår begyndte at danne en slags ostemasse.
Så har vi vist, hvad vi behøver.
Ved du, at vi har gået på fem kurser sammen?
Fem. Og dette er vores første måltid sammen.
Det der er ikke et måltid, snarere en botanisk have.
Jeg beklager, hvis jeg generer Dem med min fiberkost, hr. Hjerteanfald.
Hvor er den lækker!
Jeg kan bare ikke lide kød.
Din burger giver mig opkastfornemmelser.
Hvor ulækkert. Virkelig flot.
Første måltid efter to år.
Ærligt talt er du en af dem, jeg taler mest med.
Wow, du er lidt af en taber.
- Hvad er der? - Det er ikke godt nok.
"Jeg er bange for edderkopper, klovne, Mickey Mouse." Og hvad så?
Jeg tror ikke på noget.
Bipper det også, når du skal skide?
- Giv mig det. - Nej.
- Giv mig det skide ur, Stephen. - Du får det ikke.
I er ikke to år, vel? Kom nu.
- Dit dumme svin! - Hold op!
Interview mig.
- Hvad? - Jeg vil interviewes.
Jeg voksede op i en lille by uden for New York.
Mor arbejdede hos egnens købmand, og far...
Far arbejdede på en kødfabrik omtrent tre kilometer uden for byen.
De slagtede kvæg -
- og forsynede vores markeder med kød fra majsfodret kvæg.
Han arbejdede tit sent.
Når han kom hjem, lå mor altid og sov.
Jeg lå i sengen og -
- hørte ham gå hen til døren ind til mit værelse.
Jeg ved ikke, om mor bare lod som ingenting -
- eller om hun ganske enkelt var for svag.
Du behøver ikke gøre dette.
Men...
Det, jeg husker bedst, var -
- hvordan han lugtede, når han kom hjem fra arbejde.
Det var en tung, metallisk lugt -
- som han tog med hjem fra fabrikken.
Som varmt blod på græs.
Som koldt fedt i fryserne.
Jeg kan dårligt se på kød, og endnu mindre spise det.
Jeg skal tage jerntilskud resten af livet.
Sådan skal det gøres! Et ægte skidesort traume!
Jeg har vist mit. Nu må I vise jeres.
Kom nu, Quaid. Hvordan har dine forældre ødelagt dig?
Du, jeg bliver her i nat. Jeg nåede ikke det sidste tog.
Vågn op! Han er her, Stephen!
Quaid, hvad er der? Er der noget galt?
Du... hvad er der galt?
Det var bare en drøm.
- Det lød ikke som "bare en drøm". - Det var ikke noget. Gå i seng igen.
Nej. Du kender i princippet hele min livshistorie.
Men jeg ved intet om dig.
Mine forældre blev dræbt, da jeg var seks.
De blev myrdet for øjnene af mig.
Dræbt med øksen fra fars værktøjsskur.
De tog aldrig ham, der gjorde det.
Jeg ved ikke, hvordan jeg slap væk.
Jeg løb og løb...
Jeg er aldrig standset.
Sig det ikke til nogen, Stephen.
- Lov mig det. - Det lover jeg.
Hej, sniger.
- Quaid spurgte efter dig i går. - Hvad ville han?
Han spurgte, om jeg ville stå model.
- Hvad svarede du? - Gu vil jeg ej! Men høfligt.
Men en overgang troede jeg, at han ville overbevise mig.
- Hvad er det her? - Terapi.
1200 dollar på Craigslist.
- Hvorfor har du købt den? - Det ved du godt. Den er til dig.
Find udyret. Kør, når du er klar, ikke før.
Kom. Jeg tror, at det bliver en god dag.
Joshua? Hvad er dit stærkeste minde om angst?
Da jeg var seks år, blev jeg ramt af en bil.
På grund af hjernerystelsen blev jeg døv i tre år.
Så jeg gik fra at være -
- en almindelig dreng til at være helt afskåret fra verden.
Når det blev rigtig hårdt, bad jeg en bøn, som mor havde lært mig.
"Kære Jesus"...et eller andet.
"Se på dette lille barn." Det var den slags ting.
Jeg kan ikke huske mere. Jeg har ikke haft brug for den længe.
Og en dag kom hørelsen tilbage.
Og stadig er det sådan, at når jeg hører en lyd -
- og jeg får ringen i ørerne, så...
Bare det at tale om det...
...giver mig en følelse af angst.
Det er nok det værste.
Man lever med forestillingen om, at det, der gør én mest skrækslagen -
- når som helst kan vende tilbage.
Hej. Kan du sidde for mig i morgen? Samme betaling som sædvanlig.
Jeg er optaget.
Spørg en af de andre piger.
Det her er din mor.
Jeg har en overraskelse til dig. En nødvendighed.
Hvor flot!
Det er næsten uforgængeligt. I hvert fald stød- og vandafvisende.
Tak, Cheryl.
Jeg kan godt interviewe dig til angststudiet, hvis du synes.
Kan du? Okay.
Jeg prøver at skaffe noget udstyr.
Jeg havde håbet, at du ville gøre det alene. Det ville føles tryggere.
Ja.
- Jeg kan komme forbi efter skole. - Godt.
- Er det din familie? - Ja. Mor og mine storesøstre.
- Søde, ikke? - Ja. Ligesom deres søster.
Skal vi gå i gang?
Jeg kan tydeligt huske min første dag i børnehaven.
Jeg havde en lyseblå kjole på.
Efter mindre end ti minutter spurgte én, hvad det var med mit ansigt.
Så forstod jeg, at jeg havde noget at skamme mig over.
Du har intet at skamme dig over.
Stephen. Du skal jo være upartisk.
Det kunne have været værre end et modermærke.
Men det er svært at se bort fra, når jeg ser mig i spejlet.
Eller når jeg ser på mine søstre.
Det, den dreng spurgte mig om, da jeg var fem -
- er, hvad folk hver dag vil spørge mig om.
Og hver gang jeg møder nogen for første gang, bliver jeg fem år igen.
Jeg er ked af, at du har været udsat for det.
Må jeg vise dig noget?
Noget, der kræver meget af mig at gøre.
Det er noget, som jeg ikke viser mange.
Abby...
- Jeg kan ikke. - Hvorfor?
Mit hjerte er et andet sted lige nu.
Hvad betyder det?
Gå bare. Jeg beder dig.
Hent bare kameraet. Du behøver ikke tale med hende.
- Hvorfor kneppede du hende ikke? - Jeg føler ikke sådan for hende.
- Du frygter, at Cheryl opdager det. - Nej, du tager fejl.
Så jeg må godt vise hende båndet?
Gider du godt stoppe?
Hør her... Cheryl har en hel del i bagagen.
Jeg vil ikke se dig komme galt af sted.
Eller at du pisser i brønden.
Det er et skoleprojekt, Quaid. Vi helbreder ikke kræft.
Er det bare et skoleprojekt for dig?
Du ved godt, hvad jeg mener.
- Vi er venner, ikke? - Jo.
Så naturligvis hjælper jeg dig.
Jeg henter kameraet og smider båndet ud. Når jeg har set det.
- Ellers noget? - Ja.
- Jeg tager bilen i morgen. - Skønt at høre.
Du havde sikkert forestillet dig en rensende udfordring -
- men det er faktisk bare en bil.
Jeg ved godt, at det er bare en bil. Når man prøver at tænde en tøs.
Hold kæft!
- Vil du have båndet? - Nej.
- Du er sexet. Ved du det? - Nej, det er jeg ikke.
Hvorfor?
Sexet er en masse ting.
Det er kort kjole og høje hæle.
Det er morgenånde og uglet hår.
Det er snavset efter en lang garagerengøring.
Det er vinterjakken, der skjuler alt undtagen øjnene.
Det unikke er sexet.
Så... kan du holde op med at have ondt af dig selv?
Kan du male mig? Som om jeg var almindelig?
Din skøre tosse!
Slik mig. Vil du ikke nok?
Havde du mareridt?
Hvad er dit stærkeste minde om angst?
Mit liv er en labyrint.
Et kort over virvaret er indgraveret i mine ansigtsudtryk.
Tak.
Hvad er dit stærkeste minde?
Det gør, at vi kan give et svar.
Et middel, som ingen medicin -
- eller kvaksalvende terapi kan måle sig med.
Men af og til mister jeg modet.
Jeg er måske ikke tydelig nok.
Jeg skal måske være ærlig og sige, hvad jeg vil.
Hvad vil du?
Jeg vil have, at din sjæl åbnes for mig.
Åben som en ophidset skede, så jeg kan udforske dens krinkelkroge.
Den sidste! Jeg tog nogle øl med. Vi skal være færdige i aften.
- Hvor mange købte du? - En pakke med seks. De er til mig.
Giv mig nu en øl.
Jeg var indendørs i det meste af 20 år. I min mors hus.
Jeg fik diagnosen agorafobi.
Så du gik aldrig hjemmefra?
Hvordan fik du mad og toiletpapir?
Jeg var helt afhængig af mor, og jeg begyndte at hade hende.
Hun var skyld i alt det frygtelige i mit liv.
Men hun var min eneste ven.
Hun døde, da jeg var 21 år. Hjertestop.
Jeg sagde intet til nogen. Jeg ringede ikke. Jeg kunne ikke.
Efter tre uger bredte lugten sig, og naboerne ringede efter en ambulance.
Derefter kom de jævnligt og kiggede til mig.
Heldigt nok, for den dag jeg forsøgte at begå selvmord, fandt de mig.
Kunne du tænke dig at fortælle om det?
Jeg skar mig i halsen med et barberblad.
Jeg var død i fem minutter.
Det er derfor, jeg er her.
For tre år siden kunne jeg ikke gå ud.
Nu ligger verden for mine fødder, for da jeg kom tilbage -
- kom jeg tilbage helt uden frygt.
Du lyver!
Du skal ikke komme her og lyve om, at du er frygtløs!
Hvad fanden laver du?!
- Slip mig! - Det er jo kun sminke, for fanden!
Dit røvhul!
- Det ville være godt for mig. - Det er intet reality-show!
- Gå ad helvede til! - I lige måde!
Er du fuldstændig vanvittig?
Man kan ikke bare overfalde én sådan.
- Jeg havde jo ret. - Og hvad så?
Hvad har det med os at gøre? Jeg vil ikke anholdes for overfald.
"Og hvad så?"
Og hvad så? Det er jo kun et skoleprojekt. Ikke?
Netop.
Dette er ikke et skide skoleprojekt. Jeg vil skide på jeres skide opgave!
Quaid? Stands, jeg beder dig.
- Cheryl? - Lad mig være i fred.
Fik du kneppet hende eller hvad?
- Hvad siger hun, når hun kommer? - Stop.
Hun er sikkert stille af sig og lader det hobe sig op i kussen.
Det, du lige gjorde... Du er pisse ligeglad!
Godt, at jeg ikke forsøgte at tage dit ur.
Cheryl, det er Stephen. Jeg erstatter dine ting. Ring til mig.
Flot klaret, Grace. Et skide 10-tal. Kessler slog mig.
- Hvad mener du? - Karaktererne er hængt op.
Undskyld. Jeg var en idiot.
Jeg er skidedum. Jeg ved det.
- Hvorfor afleverede du filmen? - Ellers var du dumpet.
Jeg havde en kopi... selvfølgelig uden det sidste interview.
Jeg betaler for alt udstyret.
- Ja, det burde du gøre. - Jeg lover det.
Hop ind og lad mig sige undskyld.
Stephen, jeg synes, at vi skal fuldføre vores angststudie.
Hvad snakker du om? Du har jo allerede afleveret den.
Det handler ikke om det, vi har lavet, men om det vi mangler.
Jeg kan gøre det alene, men det vil jeg ikke.
Opgaven er færdig. Jeg er færdig.
Fortsæt bare, hvis du vil. Det var jo din ide.
- Hvor skal vi hen? - Til grænsen.
Wow, sikken god undskyldning. Stands.
- Drik. - Nej tak. Stands.
- Er dette en syg leg? - Det er ingen leg. Det er mit liv.
Du skal møde din angst og leve.
Har du aldrig tænkt på, hvad din bror følte, før han mistede kontrollen?
Nej. Jeg undgår at tænke på det, som alle fornuftige individer gør.
Vil du køre ind i en mur for at give mig en lektion om livet?
Det ved man aldrig. Der kommer måske en løsning i sidste øjeblik.
En afgørelse. En udvej.
- En udvej fra hvad? - Angsten.
Lad dig føre med.
- Du kan ikke kontrollere alt. - Jo, det kan jeg! Stands!
Kom nu, Stephen.
Undskyld. Jeg er fuld.
Hop ind, så jeg kan køre dig hjem.
Kør ad helvede til.
Jeg har brug for hjælp!
Jeg har brug for hjælp.
Fandens også...
Hvad laver du her?
Jeg kom for at prøve at redde noget af indholdet på harddisken.
Hernede?
Jeg ledte efter en pære.
Hvis det virker som vanvid, er det det også. Ikke?
Det er vel det, du tænker på?
Jeg ved ikke, hvad jeg tænker på.
- Jeg går. - Spørg, hvad jeg vil.
- Nej. - Kom nu. Spørg.
Hvad vil du?
At vi går videre med vores projekt.
Det er Cheryl. Læg en besked.
Hej, Cheryl. Det er Stephen.
Jeg har ikke set dig i en uge.
Jeg vil ikke rode rundt i noget. Jeg vil bare snakke.
Ring til mig.
Hej.
Jeg rejser hjem i ferien, og vi har ikke sagt farvel.
Jeg ville ikke skilles som uvenner.
Der er en underlig film på skolekanalen.
Den bliver vist på hvert eneste tv på skolen.
... at jeg må skamme mig resten af livet.
Hvad er der galt med mit ansigt?
DETTE ER DIN VIRKELIGHED
DU BLIVER ALDRIG NORMAL
Abby!
Du kom.
Tak, fordi du kom. Jeg indså, at vi burde have stillet flere spørgsmål.
Din interview var så fængslende, at jeg godt ville have det uddybet.
- Er Stephen og Cheryl her ikke? - De kunne ikke. Noget at drikke?
- Jack Daniels og cola? - Gerne.
Med is, ikke?
En heftig samling. "Kvalme" af Jean-Paul Sartre...
Jeg har læst "Lukkede døre", men denne er vist bedre.
Godt, du er vågen. Jeg var ved at være træt af at vente.
Kan du høre mig?
Nej...
Jeg tror godt, du kan høre mig.
Jeg beder dig... du har bevist, hvad du ville. Jeg er bange.
Fjern dem.
Fjern den tingest fra mit hoved.
Du ligner en idiot. Et rum-uhyre.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på.
Tak. Undskyld.
Nej!
Hvad har jeg gjort?
Undskyld! Skyd mig ikke!
Nej, nej!
Mor!
Du... Find trøst i dette.
Du stod overfor udyret. Udyret vandt.
- Hallo? - Stephen?
Abby, hvor er du?
Ville du synes om mig, hvis jeg var køn? Som mine søstre?
Hvad snakker du om?
Sig, hvor du er.
Hvor er du?
Du godeste. Ring til 112!
Abby? Ring efter en ambulance!
Ring efter en ambulance, for helvede!
Nu lukker jeg mit øje, Gud fader i det høje.
Hav medlidenhed med min enkelhed.
Lad mig komme til Dig. Så bliver alt godt.
- Hvordan går det med den ukendte? - Intet nyt fra politiet.
- Han virker ret knust. - Han bemærker knap lægerne.
Sådan.
Joshua. Hvad er dit stærkeste minde om frygt?
Quaid! Mød udyret!
Det var dig, der gjorde det mod hende!
Kom ud! Jeg vil ikke lade dig slippe væk!
Vil du møde uhyret? Mød mig!
Din far.
Abby ligger på intensiv.
Hun ligger på intensiv, Quaid. På grund af dig.
Kom ud med dig, for helvede!
Tror du, at du kan skræmme mig?
Smid øksen. Gå ned på knæ.
Hej.
Jeg vil vise dig noget.
Et resultat af vores skoleprojekt.
Det er blevet meget mere givende.
Det er kød. Letsaltet, gennemstegt.
Hvad fanden har du gjort?
Cheryl?
Hjælp!
Cheryl? Cheryl!
Hun er her ikke. Jeg har allerede ladet hende gå. Jeg lover det.
Jeg ville bare vise dig studiets næste fase.
Jeg er ved at opnå resultater.
Jeg har det meget bedre. Mine mareridt er helt væk.
Hun troede nok, at hun kunne trække tiden ud.
Hun hadede lugten af det.
Og alle minderne om hendes far kom sikkert væltende tilbage...
Hvor længe var hun låst inde?
Indtil jeg havde fået ret.
- Hun ser syg ud. - Hun er sulten.
Der er gået halvandet døgn.
Nu begynder revnerne at vise sig. Her begynder angsten.
Hun forbandede mig altid efter en konfrontation med kødet.
Luk mig ud!
Quaid! Hvad laver du? Hvorfor gør du dette?
Jeg gør det ikke.
Jeg vil ikke give dig det, du vil have.
Jeg er ikke længere sulten.
Jeg vil hellere dø end spise dit skide kød.
Så begyndte hun at hallucinere. Små mentale tics.
Hun troede, at hun mærkede noget i sit hår eller i nakken.
- Det kød ser... ...velhængt ud?
Der er varmt i hendes lille værelse.
Og der er nogle fluer derinde.
De fandt kødet og lagde deres æg.
- Indgik det også i din plan? - Ja.
Det er jo problemet.
Jo længere hun venter, jo værre bliver det.
Du er syg.
Du er bare en skide sadist.
Dit dumme svin!
- Hvor lang tid er der gået? - Fem dage. Seks.
Seks dage?
Quaid?
Undskyld, Quaid.
Undskyld.
Uanset hvad det er, jeg har gjort...
...så beder jeg om forladelse.
Luk mig ud. Kom nu.
Undskyld.
Det overraskede mig, at hun pludselig gav op.
Hun sad midt i værelset og åd alt undtagen benet.
Hvor gik hun hen?
Hun gik ned ad trapperne og drak flere glas vand.
Hun sad stille i 3-4 timer. Så fik hun nogle kartofler og gik.
Du lyver! Hvor er hun?
Gennemsøg huset, hvis du vil.
- Hvem er det, du har med? - Ingen. Slip mig nu!
At bevidne dødsangsten... Den værste frygt af alle...
Det var grænsen.
Nogen har skrevet, at ingen kan vide noget om sin egen død.
Men at vide noget om andres død...
... og se de trick sjælen bruger for at undgå den bitre sandhed...
Det var et fingerpeg om dødens natur. Ikke?
Hvilket til en vis grad kan forberede én på éns egen død.
At opleve en andens angst var den bedste måde at møde udyret på.
Stephen!
Lad os se, hvor sulten du skal være for at klare det der.
Tekster: Bjarne Kristensen www.sdimedia.com